Bé, la universitat és una entitat d'una institució
amb molta presència dins qualsevol societat,
i en aquest cas, a la societat balear,
marca un referent amb molts sentits.
I jo crec que també, i especialment aquest de les anys,
són un món de s'activitat física i de l'esport.
Crec que és una part més d'essa educació,
has fet de conèixer els teus cols i també les teves possibilitats
i saber com evolucionar,
no només en temes intel·lectuals, sinó també físicament.
Crec que s'activitat física dins la universitat també
ha permès que molts estudiants i molts professors
i gent que fa feina aquí pugui distreure-se una mica,
sortir un pot d'aquesta rutina i sortir del que pot ser
aquest nervi i tensió d'exàmens estudiar
i preparar diferents sessions de classe,
que a vegades és una dinàmica que és intensa,
i crec que és molt bo que hi hagi una activitat física
que hi ha ara, no?
Quan jo estudiava vaig estudiar Magisteri d'Educació Física,
de fet, els primers anys que jo vaig estudiar,
encara no estaven aquí, aquest estudi,
en escampos, estava sentia escola de Magisteri
i no teníem tant d'instauracions com ara.
De fet, tenen certa inversió sana dels estudiants d'ara
perquè tenen unes facilitats que realment són molt importants,
de fet, seus estudis.
Me'n recorda també que quan estava allà
teníem moltes ganes de venir a escampos
i és que d'un any o dos acabàvem d'estudiar aquí
totes canvis que va suposar ens ha fet de sentir-te universitari,
ens va fer també de canviar d'ambient,
de veure com anaven creixences,
les instal·lacions esportives,
i és darrere que ja varen aconseguir disposar d'aquestes instal·lacions.
Era un poc difícil per a altres estudiants de Magisteri
fer-ho de combinar les dues coses, tant esport com estudis.
A la meoria de nosaltres érem esportistes en batiu,
futbolista, jugadors de basque, jugadors de volei,
i era un poc complicat fer-ho de combinar les dues coses.
Però crec que entre tots vam fer un grup bastant maco,
bastant junt, bastant unit.
No érem tants com ara, ara crec que hi ha bastants alumnes a cada curs,
ara crec que estan en torno a un accent i pico a cada curs de Magisteri,
d'educació física en aquella època només era amb 30, 40,
i varen aconseguir entre tots fer una mica de...
a unes forços per anar a traslladar els estudis,
és que podien i és que no pospollam el que podíem.
Però crec que va ser també una manera d'aprendre
a ajudar-te unes les altres i fer una mica d'equip.
Avui ja que parlàvem d'esport i també de física,
dins dels estudis també pot fer un poc feina d'equip.
Té en què record, sobretot, de viatjar i de dir-me-ne punts,
d'actar cridant aquí a companys que me passessin diferents matèries
a sort de preparar un adjament.
I encara que era molt difícil, jo tinc un record molt positiu
i molt bo d'aquesta època com estudiant.
S'esport, també, jo crec que és per cosa o per persona.
És un...
Com a dir, abans, et deixi de conèixer els teus cos
i et deixi de conèixer també la teva forma de respondre
davant diferents situacions.
En molt cas, en saig, no s'esmetja que trobem habitualment
en els dies a dies, es mitjà quàtiques,
una mitja diferent, on no hi ha gravetat,
on tu comences de vent nou a conèixer aquestes possibilitats
que dones teus cos.
I crec que al final, també, sa part mental i sa part de persona,
és molt important.
Jo sempre dic que les diferències entre ser un gran esportista
o no dir que un gran campió que guanyi molt,
sinó un gran esportista a vegades tan sa part mental
que tu donis en els teus esforços físics.
Crec que la Universitat ha fet un canvi important
d'aquests darrere anys en aquest tema de les instal·lacions.
Ha donat un salt de qualitat i sap la altra altra altra instal·lacions.
Evidentment, aquí a Espanya i aquí a Balears
no estan encara tan a prop de les grans universitats americanes
o canadanques, però pens que oferim un servei bo,
un servei que és molt bo per ser gent d'aquí.
I ja no te parla de fer gran campions o gran resultats,
sinó de donar salut, de donar esport i de donar benestar.